Škola sa začala a deti si museli zvyknúť na to, že už nie sú prázdniny a že nielenže treba chodiť skoro spávať, ale je treba aj skoro ráno vstať. A práve s týmto mala veľký problém Lucka z 3.C. Nech robila, čo robila, ráno vždy zaspala. Ona a aj jej staršia sestra Nina, ktorá už chodila do 9.A.
Čítať ďalej →Ako chcel Jurko prepadnúť do škôlky
Jurko a Dávid boli najlepší kamaráti. Bývali spolu v jednej bytovke a chodili do jednej škôlky, kde sa hrali celý deň všelijaké hry. Lenže prvého septembra sa obidvom chlapcom zrútil svet.
Čítať ďalej →Slimák Vilko a jeho prvý deň v škole
So slimákmi je to ťažko. Veď aj vy isto viete, že chodia veľmi, veľmi pomaly a všade meškajú. Aj Vilko bol slimák a chodil presne tak isto, veľmi pomaly. Prvého septembra však, ako ostatné zvieratká a deti, nastupoval Vilko do školy.
Čítať ďalej →O vlkovi Mikešovi
Ďaleko vo vysokých horách, kde bol len sneh a žiadni ľudia, žila svorka vlkov. Žili v jaskyni. Chránila ich pred vetrom a chladom, ktorý bol všade okolo nich. V horách to nemali ľahké, ale bolo to pre nich lepšie ako žiť v blízkosti ľudí. Ako správna svorka robili všetko spoločne. Boli šťastní a držali spolu. Jediné, čo im prekážalo, bola medvedia rodina, ktorá žila na druhej strane hory. Vlci a medvede sa nemali radi. Nikto nevie, prečo alebo kedy sa to začalo, ale bolo to tak.
Čítať ďalej →O cigánkinej veštbe
Kde bolo, tam bolo, bol raz jeden kráľ, ktorému sa malo narodiť dieťa. Kráľ bol veľmi zvedavý a chcel vedieť, aký osud jeho dieťa postretne. Vybral sa teda do cigánskeho tábora a dal si zavolať cigánku, ktorá veštila z ruky.
Čítať ďalej →Ako čertík Bertík prepadol z hudobnej
Viete o tom, že aj čerti majú školu? Veruže majú. A učia sa tam rovnako ako aj my. Matematiku, prírodopis, hudobnú výchovu. A práve z hudobnej sa v tomto školskom roku nedarilo čertíkovi Bertíkovi. Keď mal spievať, nevydal zo seba ani jeden správny tón. Všetko bolo falošné. Chúďatá jeho spolužiaci, chúďa pani učiteľka. Nedalo sa robiť nič iné, iba Bertíka nechať z hudobnej prepadnúť.
Čítať ďalej →Vodník záchranca
Ema bola veľká výmyselníčka. Trávila leto so svojimi kamarátmi a tí teraz vymysleli, že sa pôjdu kúpať do jazera. Aj Ema chcela ísť a na tom by nebolo nič zvláštne, lenže ona nevedela plávať, a preto to bol celkom bláznivý nápad.
Čítať ďalej →Obrazom do minulosti
Oskar bol na prázdninách u starých rodičov. Tí bývali v starom a aj celkom strašidelnom dome na kraji mesta. Dom mal päť poschodí a dlhé tmavé chodby s množstvom dverí. Keďže Oskar nemal čo robiť, nakukoval do miestností a pozeral, čo tam je. V jednej z izieb našiel pekný obraz. Bol na ňom namaľovaný stredoveký hrad, aký ešte nikdy nevidel. Poznal veľa hradov a zámkov, na veľa z nich už aj bol, na Trenčianskom, na Oravskom, na Bojnickom, no tento ešte nikdy nevidel. Dotkol sa obrazu a prechádzal po hrade prstami. Zrazu sa rozfúkal vietor, vonku potemnelo a svetlo v izbe zhaslo. Z obrazu začal vystupovať vír ktorý Oskara vtiahol dnu.
Čítať ďalej →Zvedavý princ a osa
Kde bolo, tam bolo, bol raz princ Eugen. Eugen bol veľmi zvedavý. Všetko chcel vidieť, všetko chcel počuť. Neustále niekam nakúkal. Liezol tým na nervy ako kráľovi a kráľovnej, tak aj všetkým sluhom. Eugen trávil voľný čas behaním po zámku. Chodil hore dole a otravoval sluhov a slúžky. A už aj to ho začalo nudiť. Chcel zažiť nejaké dobrodružstvo.
Čítať ďalej →Stretnutie s Brumkom
Žiaci 8.A mali prázdniny. A tak sa dohodli, že sa v nedeľu stretnú a pôjdu spolu do lesa na opekačku. Zobrali si klobásky, špekačky, nachystali drevo a spoločne sedeli pri ohníčku a spievali pesničky. Zrazu Jurko navrhol: „Joj, mám chuť na niečo sladké. Slaninky a klobásky boli dobré. Teraz by som si však dal niečo iné.“ Deti súhlasili. „Poďme si nazbierať čučoriedky.“
Čítať ďalej →